‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- בפרקים הקודמים -‬
‫לילה של רצח ובגידה, ‬
‫שבו דם נשפך בלונדון‬
‫ובטוקיו.‬
‫זיכרונות של קרב על נשמתו של צעיר...‬
‫ושל התחלות חדשות‬
‫שנגדעו באבן.‬
‫שחיתות והולכת שולל, ‬
‫פשע ועונש, ‬
‫טוב ורע.‬
‫רעם היריות‬
‫והרעש מחריש האוזניים של עתידם המתקרב.‬
‫יש לך קונדום?‬
‫כן... בסדר, אני אביא.‬
‫יופי, חכה כאן.‬
‫תרגיש בנוח.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אתה מבית הקפה.‬
‫טוויגי?‬
‫טיף.‬
‫קרוב.‬ ‫-לא ממש.‬
‫רודני, נכון?‬
‫כתבת "רנדי" על הקפוצ'ינו שלי, אבל כן.‬
‫זו הייתה השלכה.‬
‫מה קרה, לא יכולת להתאמץ קצת?‬
‫היום מותר לבוא בבגדי יום-יום.‬
‫אתה לוטש עיניים.‬
‫זו בעיה?‬ ‫-נחיה ונראה.‬
‫לא חשבתי שאתה מלכת דראג.‬ ‫-אני לא.‬
‫אז מה אתה?‬
‫שאלה טובה.‬
‫באת לכאן לבד?‬
‫כן.‬
‫איזה קטע, ‬
‫גם אני.‬
‫אני צריך להיות הרבה יותר שיכור.‬
‫טוב, כולם החוצה. מפנים את הבניין.‬
‫כולם להמשיך, בבקשה.‬ ‫-תמשיכו. מכאן, אדוני.‬
‫מתחוללת כאן דרמה כלשהי, ‬ ‫יש לי חוש שישי לדברים האלה.‬
‫עלית על זה בגלל היריות, ‬
‫הפינוי או ניידות המשטרה?‬
‫כלבה, אל תתחצפי אליי בשפת האם שלי.‬
‫אני מקווה שאף אחד לא מנסה לפוצץ את סוהו.‬
‫לעזאזל, בואי.‬
‫סליחה.‬
‫פאק.‬
‫אני מסטול מהתחת.‬
‫לא הייתי צריך להסניף לפני שיצאנו, ‬ ‫זה היה טיפשי.‬
‫טיפשות גמורה.‬
‫ולהסניף שוב.‬
‫זה מגוחך.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫טאקי.‬
‫טאקי!‬
‫זה טרוריסט?‬
‫אני חושב שהוא יפני.‬
‫זה לא אומר שהוא לא מדאע"ש.‬
‫אני מכירה אותו.‬ ‫-טאקי.‬
‫הוא הדוד שלי!‬
‫היי, קנזו!‬
‫קנזו, שרדת! היי...‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫כן, היא בצד שלנו עכשיו.‬
‫אני חושב.‬
‫נפצעת.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫כן, היא בסדר.‬
‫יחידת הימ"מ עומדת לכסח אותנו, ‬ ‫אבל היא בסדר.‬
‫קח אותה לחדר המלון שלך‬
‫וחכה לי שם.‬ ‫-יוטו?‬
‫אמצא אותו.‬
‫אחזור אחר כך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה חייב לסמוך עליי.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫תישארו רגועים.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר...‬
‫- מחלקת הכבאות של טוקיו -‬
‫המפקד.‬ ‫-פוקוהארה בחיים?‬
‫בקושי.‬
‫נפצעת?‬
‫לא.‬ ‫-ניפגש בבית החולים.‬
‫כן.‬
‫הוא לא יקיא, נכון?‬
‫הוא בסדר.‬
‫אם הוא יקיא, תשלמו קנס.‬
‫יהיה בסדר, דוד יוטו.‬
‫טאקי.‬
‫מלאכית.‬
‫אני כבר מת?‬
‫אתה לא מת, אתה במונית של "אובר".‬
‫פיצוצים עזים במרכז סוהו.‬
‫המשטרה התקשתה להשתלט על המצב‬
‫ועוברי האורח המבועתים חיפשו מחסה.‬
‫רבים מהם הושיטו יד בייאוש‬
‫לחבריהם ויקיריהם שנעלמו.‬
‫שוטרים חמושים הגיעו לזירה בתוך דקות, ‬ ‫והברים והמסעדות העמוסים...‬
‫- שרה מתקשרת -‬
‫זו אשמתך.‬
‫הורית לעצור את אנשיו.‬
‫ידעת מה יקרה.‬
‫פוקוהארה הוא אולי חלאה, ‬
‫אבל לפחות הוא שמר על הסדר.‬
‫אם שין אנדו ישתלט, ‬
‫נבלה כאן הרבה יותר זמן.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫הוא מוגן כאן?‬
‫אני אקח את המשמרת הראשונה.‬
‫מצאנו אותו בסמטה. לא ידענו לאן עוד ללכת.‬
‫מישהו ראה שהבאתם אותו לכאן?‬
‫רק הנהג.‬
‫נראה שכדור שרט את הכתף שלו, ‬ ‫אבל החזה שלו...‬
‫אלה רסיסים.‬
‫היה פיצוץ.‬
‫פיצוץ?‬
‫אני חושב שזה היה רימון.‬
‫כמובן.‬
‫אנחנו צריכים לשלוף אותם.‬
‫רק רגע.‬
‫אחי?‬
‫אני כאן.‬
‫לא נראה לי.‬
‫- דונה מתקשרת -‬
‫תגידי לה שאחזור אליה.‬
‫קנזו יחזור אלייך.‬
‫רגע, חכי.‬
‫יוטו בחיים?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע מה אתה עושה?‬
‫לא.‬
‫היה פיגוע בלונדון.‬
‫אני חייבת לוודא שטאקי בסדר.‬
‫וגם קנזו.‬
‫התכוונתי גם לקנזו.‬
‫אני יודעת.‬
‫קשיי הנשימה שלו מחמירים.‬
‫צריך להתקשר לרופאה.‬
‫זה מקום בטוח.‬
‫אחי...‬
‫מה עשית שם?‬
‫באתי כדי להגן עליך.‬
‫כדי להגן עליי?‬
‫מה שלום דונה?‬
‫היא מוגנת.‬
‫היא עם ויקרס.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו תנוח, נדבר אחר כך.‬
‫במסדרון...‬
‫האיש ההוא...‬
‫היה הורג אותי.‬
‫אני מצטער שנקלעת למצב הזה, שרה.‬
‫אני מצטער.‬
‫מה קרה הלילה?‬
‫אתה לא מוכרח להיות חזק.‬
‫לא עכשיו. לא איתי, כאן.‬
‫אתה יכול להתפרק.‬
‫אתה יכול.‬
‫- דונה -‬
‫מה עשיתם שם הלילה?‬
‫- פיצוצים ויריות במרכז לונדון -‬
‫סיכנת במוות‬
‫את כל האנשים במסעדה, אז...‬
‫מה עשית שם?‬
‫עשיתי טעות.‬
‫אופס.‬
‫לעזאזל, אצטרך לפנות עם זה לאבא שלי.‬
‫לאבא שלך?‬
‫כן. ראית פעם "הסופרנוס"?‬
‫הוא הבחור שצופה בה ומתלונן‬
‫שהכניסו אפקטים קוליים לא נכונים‬ ‫כשאדם מוכה למוות.‬
‫בחור נחמד, אה?‬
‫כן, הוא ממש כובש.‬
‫וזה בדיוק מה שיקרה כשהוא יגיע.‬
‫המאפיה של פיטסבורג תסתובב כאן.‬
‫לא קל להיות בנו של מאפיונר.‬
‫ואתה גם לא טוב בזה.‬
‫את לא מכירה אותי.‬
‫אני יודעת שאתה עומד בשלולית דלק‬ ‫ועומד להצית גפרור.‬‫ ‬‫אולי עדיף שלא.‬
‫במיוחד כשאני עומדת לידך.‬
‫לא, כולנו עומדים בה עכשיו.‬
‫את, אני, אבוט.‬
‫יוטו.‬
‫במיוחד יוטו.‬
‫אם הוא בחיים עדיין.‬
‫אז אל תתקשר.‬
‫אנחנו יכולים להתרחק מזה.‬
‫פשוט כך?‬
‫בטח.‬
‫תודה לאל שאשתי יצאה הערב.‬
‫היא צופה ב "עלובי החיים" .‬ ‫את יודעת כמה יקרים הכרטיסים?‬
‫היא ראתה את זה כבר עשר פעמים מזויינות, ‬ ‫נכון?‬
‫את יודעת, ‬
‫אמרת בטלפון, "אם אתה רוצה לחסל אותו, ‬
‫אולי לא תהיה לך הזדמנות טובה יותר."‬
‫אבל היו איתו 15 או 20 אנשים.‬
‫כולל אותך.‬
‫נכון? 20 אנשים בערך? כי אני...‬
‫אני חושב שוב על מה שקרה‬ ‫ולא יכול להגיד בכנות‬
‫שהיה לי כיף במיוחד.‬
‫את יודעת? כי הוא היה מוקף ב-20 אנשים‬
‫וכמו שאמרתי, היית אחת מהם.‬
‫נראה שהם ציפו לנו‬
‫אז...‬
‫אולי העצה הקטנה שלך לא הייתה באמת עצה.‬
‫אלה השאלות שאבי ישאל אותי.‬
‫פאק! איפה קנזו?‬
‫יש לך משהו בשביל הרגל שלי?‬
‫יש שירותים בסוף המסדרון.‬
‫הוא יכעס כל כך.‬
‫כאן קנזו מורי. תשאירו הודעה בבקשה.‬
‫נו כבר...‬
‫נו כבר.‬
‫קנזו יחזור אלייך.‬
‫רגע, חכי.‬
‫יוטו בחיים?‬
‫כן.‬
‫אולי נשתה עוד משהו?‬
‫רוצה לשתות עוד משהו?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫לא יזיק לי משקה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הוא שמר בקבוק "ג'וני ווקר 21" במחסן...‬
‫אבא שלי.‬
‫הוא הלך אליו בחג המולד‬ ‫כשהמשפחה העיקה עליו.‬
‫הוא מזג אותו לכוס נייר ופשוט...‬
‫שתה אותו לבד.‬
‫את מאמינה?‬
‫בקבוק ויסקי בשווי 200 דולר בכוס נייר.‬
‫פעם אחת הוא הזמין אותי‬
‫ואנחנו...‬
‫פשוט שתינו "ג'וני ווקר 21" בקור המקפיא.‬
‫ליד המכונית שלו.‬
‫הוא לא דיבר, פשוט... שתינו.‬
‫אני זוכר שראיתי את האדים שיצאו מפיו.‬
‫הייתי כל כך...‬
‫אסיר תודה.‬
‫ואז הוא אמר לי...‬
‫"לעולם לא תעשה את מה שאתה רוצה לעשות‬
‫כי לא קיבלת אף החלטה טובה כל חייך."‬
‫אבל את יודעת מה...‬
‫- קנזו מתקשר -‬
‫דונה?‬
‫הכותרות הבוקר...‬
‫בקרב יריות בין כנופיות יריבות‬ ‫בשכונת סוהו שבלונדון‬
‫נהרגו 15 אנשים, ‬ ‫והמספר הזה עלול עוד לעלות.‬
‫לא קיבלנו עדיין אישור מהמשטרה‬ ‫לכך שרצח כפול‬
‫שהתרחש לאחר מכן במלון בווסט אנד‬ ‫היה קשור לתקרית.‬
‫אני צריכה ללכת לעבודה.‬
‫קראו לכולם לתחנה.‬
‫מה תגידי להם?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אל תשקרי בשבילי.‬
‫אל תשקרי בשבילי, ארגנטינה?‬
‫מה?‬
‫לא משנה, זה...‬
‫אני ממציאה בדיחות טיפשיות כשאני לחוצה.‬
‫אני לא יודעת מה לומר.‬
‫אנשים מתים, קנזו.‬
‫יש לך הודעה חדשה אחת.‬
‫זה פקד היאשי. פוקוהארה נורה.‬
‫המצב כאן מחמיר.‬
‫אתה צריך למצוא את אחיך בהקדם האפשרי.‬
‫הדוד יוטו יהיה בסדר?‬
‫אני חושב שהוא ישרוד, כן.‬
‫לשרה מפריע שאנחנו כאן?‬
‫שמה גב' וייצמן.‬
‫קראת לה שרה אתמול בלילה.‬
‫ועכשיו אני קורא לה גב' וייצמן.‬
‫לא נישאר כאן.‬
‫זה רק עד שמצבו של יוטו ישתפר.‬
‫ומה אז?‬
‫כדאי לך ללכת לטייל.‬
‫לארמון בקינגהם, ‬
‫מצודת לונדון...‬
‫לא יזיק לך לראות אותם.‬
‫כדאי שתתקשר לאימא.‬
‫אתקשר אליה.‬
‫טאקי.‬
‫תודה.‬
‫שהבאת אותו לכאן.‬
‫סמלת?‬
‫צ'יקה טאני.‬
‫נראה שהבחור עם חרב הסמוראים‬ ‫היה בקרב היריות.‬
‫הבנתי. שלח את התמונות האלה בתפוצה רחבה, ‬
‫שכולם יחפשו אחריו.‬
‫הוא נחשב חמוש ומסוכן?‬
‫הוא נחשב חמוש מאוד, ‬
‫ומסוכן בעליל, ביל. כן.‬
‫אני רוצה להציע...‬
‫שמעתי שהצלת את חייו של הבוס שלנו.‬
‫הם איתך?‬
‫הוא חשוף לפגיעה בבית החולים .‬ ‫-אנחנו שומרים עליו.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אם הוא ימות, מה תעשו?‬
‫נזרע הרס וחורבן‬
‫שלא נראו מעולם.‬
‫אם כך, נקווה שהוא ישרוד.‬
‫כן.‬
‫- היאשי -‬
‫- מתקשר לפקד היאשי -‬
‫כאן פקד היאשי, תשאירו הודעה בבקשה.‬
‫שמי פקד היאשי.‬
‫אני מתנצל, האנגלית שלי לא טובה.‬
‫היא טובה יותר מהיפנית שלי.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫צר לי להודיע לך...‬
‫שהבלש שלך נורה.‬
‫מה?‬
‫היה קרב יריות.‬
‫הוא מתאושש.‬
‫אלוהים אדירים, ‬
‫רוי, בקרב יריות?‬
‫אני מצטער מאוד. נספק לך דוח מפורט.‬
‫טוב, אני מצפה לקרוא אותו.‬
‫גם אצלנו היה קרב יריות.‬
‫כן, ראיתי את החדשות.‬
‫כן. אפשר...‬
‫אפשר לשלוח לך משהו?‬
‫אתה מזהה אותו?‬
‫לא, אני מצטער.‬
‫אני לא מכיר אותו.‬
‫התקשרו אליי מטוקיו.‬
‫רוי היה מעורב בקרב יריות.‬
‫הוא נורה בישבן.‬
‫בכל שבוע אחר‬ ‫אלה היו חדשות מרעישות.‬
‫הוא בסדר?‬
‫הוא לא יוכל לשבת בזמן הקרוב.‬
‫את יודעת כמה הוא אוהב לשבת.‬
‫חשוד ברצח סאבורו.‬
‫טבח בסוהו.‬
‫אחד השוטרים שלנו נורה בטוקיו.‬ ‫זה מעלה תהיות, נכון?‬
‫מה שמו של הבחור ששלחו במקום רוי?‬
‫הסטודנט שלך.‬
‫הבלש מורי.‬
‫נכון.‬
‫תקראי לו לכאן, בסדר?‬
‫בלי לזלזל בכל ההרוגים, ‬
‫אני פשוט חייב לציין‬
‫שהדוד שלך ממש חתיך.‬
‫אם תעטפי אותו בווילון‬ ‫ותבקשי שיצביע על תינוק עירום, ‬
‫הוא ייראה כמו ציור מהרנסנס.‬
‫את יודעת? וואו!‬
‫הייתי בהלם.‬
‫עכשיו אני מבין‬ ‫למה כולם עושים ממנו כזה עניין.‬
‫שוב, בלי לזלזל. אני מצטער, את דואגת לו.‬
‫אני דואגת לכולם.‬
‫בואי נסיח את דעתך.‬
‫מה תרצי לראות? את סאות' בנק?‬ ‫כיכר טרפלגר? הייד פארק?‬
‫הקורבן הרביעי של ג'ק המרטש‬ ‫היה קת'רין אדוס.‬
‫ "עוד זונה מסכנה."‬
‫עוד זונה מסכנה.‬
‫גרונה שוסף‬
‫והבטן שלה נקרעה‬
‫בחתך מאורך ומשונן.‬
‫אלוהים.‬
‫היא נמצאה כאן, בכיכר מייטר, ‬
‫בסיטי של לונדון.‬
‫קנזו, דאגתי לך.‬
‫איך הולך שם?‬
‫מה שלום אבא?‬
‫הוא חלש.‬
‫הרופאה כאן, ‬ ‫אבל היא לא תוכל להישאר כל הלילה.‬
‫כולם בסדר שם?‬
‫ראיתי בחדשות שהיה ירי...‬
‫כן.‬
‫כולם בסדר.‬
‫מה שלום טאקי?‬
‫שלומה טוב.‬
‫כמה זמן נותר לאבא?‬
‫אולי הוא יחזיק מעמד כמה ימים...‬
‫אם ידע שאתה עומד לחזור הביתה.‬
‫קנזו...‬
‫אתה חוזר הביתה?‬
‫זה קשה כרגע, אני...‬
‫לא אוכל לבקש ממנו להחזיק מעמד...‬
‫אם אתה לא באמת חוזר.‬
‫הוא סובל מכאבים.‬
‫אני יודע, אבל...‬
‫הוא אביך.‬
‫אני יודע!‬
‫אז...‬
‫לא אומר לו שאתה חוזר.‬
‫אל תגידי.‬
‫מה שלומו?‬
‫הוא ישן.‬
‫הוא זוהה בסרטוני האבטחה.‬
‫מחפשים אותו.‬
‫ימצאו אותו.‬
‫אני מניחה שלא מצפים למצוא אותו כאן, אבל...‬
‫זה בסדר.‬
‫זה ממש לא בסדר.‬
‫הבוס שלי רוצה שתלך לדבר איתו.‬
‫למה?‬
‫הייתה תקרית ירי בטוקיו. שוטר בריטי נפצע.‬
‫אני צריכה לשתות משהו.‬
‫גם אתה?‬
‫כן.‬
‫בוא נלך לשתות.‬
‫קדימה.‬
‫שבוע עמוס, אה?‬
‫תשמע, אני פשוט אומר את זה.‬
‫חצינו קו אדום בשלב מסוים‬
‫ואני לא ממש בטוחה‬
‫איך הגענו מהמקום שבו היינו‬
‫לחבר יאקוזה פצוע שמתאושש בחדר השינה שלי.‬
‫הרבה אנשים מתו, ‬
‫ואתה ואחיך מעורבים בזה.‬
‫אני מביטה אל האופק בטלסקופ מזורגג‬
‫ומחפשת סימן לאזור הנוחות שלי.‬
‫הצבתי אותך בעמדה בלתי אפשרית.‬
‫היא לא בלתי אפשרית.‬
‫אני פשוט צריכה להסגיר את כולכם.‬
‫אז זה מה שאת צריכה לעשות.‬
‫זה מה שאני צריכה לעשות.‬
‫בבקשה.‬
‫הבת שלך מבריקה.‬
‫היא מאוד...‬
‫עקשנית.‬
‫אימא שלי נהגה לומר משהו, ‬ ‫אני לא יודע איך לתרגם את זה, אבל...‬
‫ "זו הליכה ארוכה ברחבי גן הגאווה שלי."‬
‫היא אמרה את זה על יוטו.‬
‫לא עליך?‬
‫אתה אומר את זה לטאקי?‬
‫לא, אני חושב שלא.‬
‫בת רוצה לשמוע את זה מאביה.‬
‫אבא שלך אומר לך את זה?‬
‫אוי, אבא שלי?‬
‫אי אפשר להשתיק אותו.‬
‫הוא אוהב לחבק.‬
‫הוא בכה בכל הופעת פסנתר שלי.‬
‫כן.‬
‫הוא מתוק אמיתי.‬
‫זה מה ש...‬
‫כשאימא שלי עזבה אותו, אתה יודע, ‬ ‫פשוט חשבתי, ‬
‫"הוא כל כך עדין וטוב, ‬
‫איך את יכולה לפגוע בו כל כך, ‬
‫באדם שיעשה בשבילנו הכול?"‬
‫עכשיו אני מבינה.‬
‫היא הפסיקה לאהוב אותו.‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫אי אפשר להעמיד פנים.‬
‫לא?‬
‫לא.‬
‫להמשיך לחיות עם אדם שאתה כבר לא אוהב‬
‫זה כמו לבגוד בו.‬
‫פגשתי את אשתי בחנות.‬
‫היא עבדה בה, ‬
‫סידרה מוצרים על המדפים.‬
‫צפיתי בה...‬
‫מניחה כל דבר על המדף.‬
‫זה היה כל כך מסודר, כמו אמנות.‬
‫היא עשתה את זה כמו ציור.‬
‫ניגשת אליה והתחלת לדבר איתה?‬ ‫-לא.‬
‫בהתחלה התביישתי.‬
‫נדרשו לי שבועות כדי לדבר איתה.‬
‫מה אמרת לה?‬
‫בפעם הראשונה?‬
‫אני זוכר שאמרתי...‬
‫"בוקר טוב לך, ‬
‫איזה יום יפה היום."‬
‫סולידי.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫היא אמרה, "כן...‬
‫אבל מחר ירד גשם."‬
‫לאן יצאתם לדייט ראשון?‬
‫נו, ‬
‫לאן יוצאים לדייט בטוקיו?‬
‫למסעדה טובה.‬
‫עד כמה טובה?‬
‫מספיק בשביל התקציב שלי.‬
‫ליוויתי אותה הביתה.‬
‫ואז התקשרת אליה?‬
‫לא מיד.‬
‫כמה זמן חיכית?‬
‫יומיים.‬ ‫-וואו.‬
‫לא שמרת על אדישות.‬
‫רציתי להתקשר אליה לפני שהגעתי הביתה.‬
‫ההמתנה הארוכה הייתה עינוי.‬
‫אולי היא שכחה אותי?‬
‫ביומיים שאחרי הדייט שלכם?‬
‫כן.‬
‫לא נראה לי שהיא הייתה שוכחת אותך.‬
‫זה רומנטי מאוד.‬
‫כן, זה היה כך במשך זמן רב.‬
‫ואז?‬
‫ואז חלפו השנים.‬
‫שני הצעירים שנפגשו בחנות‬ ‫כבר לא היו קיימים.‬
‫במקומם היו שני...‬
‫אנשים מבוגרים.‬
‫אני מצטער, זה...‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫הייתי עם מישהו, ‬
‫וזה פשוט...‬
‫אתה צודק.‬
‫חלפו השנים.‬
‫איפה ה...‬
‫יש לך צלקות?‬
‫צלקות?‬
‫כן.‬
‫תקיפה בסכין.‬
‫איש שעצרתי.‬
‫אאוץ'.‬
‫למה שאלת?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫כשיש שתיקה, אני אוהבת למלא אותה.‬
‫שתיקה גורמת לך אי נוחות?‬
‫קצת.‬
‫אנשים חושבים שכשהם לא אומרים כלום, ‬
‫הם לא אומרים כלום.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫אני מחזיקה מעמד 20 שניות בערך.‬
‫אתה בוחן אותי?‬
‫טוב.‬
‫קדימה.‬
‫הצלחת.‬
‫את יכולה לדבר עכשיו.‬
‫ביתו של רודני.‬
‫קשה להאמין, אבל כל זה...‬
‫שלי.‬
‫המשרת ייקח את תיקך לאגף המזרחי.‬
‫מנקים את החדרים ב-12:00.‬
‫את רוצה לדבר על זה?‬
‫על אבא שלך והדוד שלך?‬
‫לא.‬
‫אין בעיה, בואי נתעלם מהעובדה‬
‫שהמשפחה שלך שחזרה את "מת לחיות"‬
‫במרכז טרוקדרו אתמול בערב.‬
‫מי הבחורה הזאת?‬
‫מה?‬
‫אתמול בערב, אני חושבת שהיא ידידה שלך.‬
‫היא רקדה.‬
‫באמת? על זה את חושבת?‬
‫יש לה שיער חום ונמשים.‬
‫טאקי...‬
‫יש סיכוי שאת למעשה‬ ‫מה שהמנומסים מכנים...‬
‫הומו-לסבית?‬
‫לא.‬
‫זו הייתה שאלה רטורית.‬
‫ידעתי שאת לסבית קטנה ברגע שראיתי אותך.‬
‫רק שאלתי מי היא.‬
‫בטח, כי את רוצה שתצמידו ישבנים, ‬ ‫או מה שאתן לא עושות.‬
‫שתוק.‬
‫קוראים לה אנני.‬
‫את רוצה שאתקשר אליה?‬
‫לא.‬ ‫-אתקשר אליה.‬
‫היא בטח יצאה בכל מקרה. שלא כמוך.‬
‫היי...‬ ‫-לא!‬
‫תירגעי.‬
‫היא באה אליי הרבה לעשן גארס.‬
‫אהיה מעודן מאוד.‬
‫כמו תמיד.‬
‫בחירה טובה.‬
‫היי, איפה את?‬
‫אני וידידה שלי רוצים להתמסטל.‬
‫טאקי.‬
‫היא הייתה איתי אתמול.‬
‫כן, זאת היא.‬
‫טוב, מגניב.‬
‫ביי.‬
‫ "היפנית החמודה?"‬
‫מילים שלה, לא שלי.‬
‫חשבתי שאת קוריאנית.‬
‫היא מעבר לפינה ותקפוץ לכאן.‬
‫אל תגידי שאני לא עושה כלום בשבילך.‬
‫איפה השירותים?‬
‫בהמשך המסדרון, מימין.‬
‫אבל אי אפשר להוריד מים.‬
‫אם את צריכה לעשות קקי, ‬
‫לכי לפאב השכן.‬
‫על לא דבר.‬
‫- טאקי: אני יכולה לישון אצל רודני? -‬
‫- אבא: באופן חד פעמי -‬
‫אני מצטער שהשתלטנו לך על חדר השינה.‬
‫זה בסדר.‬
‫במשפחה שלי, ‬ ‫למי שנפצע מרסיסים יש זכות ראשונים.‬
‫זו המסורת שלנו.‬
‫הספה מספיקה לי.‬
‫זה לא לנצח.‬
‫לילה טוב, קנזו.‬
‫לילה טוב, שרה.‬
‫תראי מי הופיעה.‬
‫מוקדם מהמצופה.‬
‫היי.‬
‫טאקי, נכון?‬
‫בואי הנה.‬
‫תגלגלו ג'וינט.‬
‫היי.‬
‫זה נהדר.‬
‫אני יכולה לנשק אותך?‬
‫כן.‬
‫טוב, אולי אנשק אותך.‬
‫אתה לוטש עיניים.‬
‫זו בעיה?‬
‫מתי היא הלכה?‬
‫מאוחר.‬
‫עשיתן...‬
‫לא! היית איתנו בחדר.‬
‫תאמיני לי, ממש לא מעניין אותי‬ ‫לצפות במעשה השטנה הזה.‬
‫אכבס את המצעים שלי בכל מקרה.‬
‫אאוץ'!‬
‫מה את עושה?‬
‫ריי.‬
‫אתה צריך לדבר עם אביך.‬
‫הזמן שלו קרוב.‬
‫תני לי לדבר איתו.‬
‫אבא?‬
‫אני שומע אותך.‬
‫זה אני.‬
‫אני שומע אותך.‬
‫איפה אתה?‬
‫אני לא רחוק.‬
‫אני קרוב, זה בסדר.‬
‫יוטו, ‬
‫אני...‬
‫מפחד.‬
‫יוטו?‬
‫זה בסדר, אבא.‬
‫זה בסדר.‬
‫למה אתה לא כאן?‬
‫אני...‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה...‬
‫עזבת אותנו.‬
‫לא עזבתי.‬
‫אני חוזר.‬
‫אני מפחד.‬
‫יוטו?‬
‫אני חוזר הביתה.‬
‫תחזיק מעמד, אבא.‬
‫אבא?‬
‫הוא מקבל הרבה תרופות.‬
‫הוא לא סובל.‬
‫אני מצטער.‬
‫תהיה חזק.‬
‫אני מצטער.‬
‫- תהיה חזק -‬
‫- אימא: אביך הלך לעולמו -‬
‫- הוא שלו מאוד עכשיו -‬
‫- כולנו עצובים מאוד -‬
‫- קנזו: יוטו בחיים. מצאתי אותו כאן -‬
‫- אימא: תביא אותו הביתה -‬
‫- תביא אותו הביתה -‬
‫מי אתה?‬ ‫-מי אתה?‬
‫אני מחפש את שרה.‬
‫היא הלכה לעבודה.‬
‫רציתי לדבר איתה.‬
‫בסדר.‬
‫לא שברתי את החלון הזה.‬ ‫-טוב.‬
‫היא חושבת שכן, אבל לא.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫תקשיב, אם היא רוצה ליצור איתי קשר, ‬ ‫אני גר אצל אימא שלי.‬
‫תוכל להגיד לה את זה? בבקשה. תודה לך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מי זה היה?‬
‫למה יצאת מהמיטה?‬
‫לא השארת לי כוס מים.‬
‫אבא שלנו מת.‬
‫אימא בסדר?‬
‫אל תעמיד פנים שאכפת לך.‬
‫מתי?‬
‫ממש עכשיו.‬
‫דיברתי איתו לא מזמן.‬
‫למה לא קראת לי?‬
‫כי השיחה הייתה בשבילי.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא שאל איפה אתה, לעזאזל.‬
‫התכוונתי לחזור אליהם יום אחד.‬
‫שתוק, ילד טיפש!‬
‫לא היינו איתו כשהוא מת.‬
‫בגללך!‬
‫פספסנו אותו.‬
‫טאקי פספסה אותו.‬
‫ובכל זאת...‬
‫הוא ביקש אותך.‬
‫כמה אנשים כבר מתו?‬
‫בטוקיו? בלונדון?‬
‫בגללך.‬
‫שרה מסכנת הכול, ‬
‫דונה מתה!‬
‫מה?‬
‫היא חיכתה לי.‬
‫עם ויקרס.‬
‫אבל הייתי איתך.‬
‫אבא שלנו מת ללא בניו‬
‫כי הייתי כאן איתך.‬
‫אף אחד לא הכריח אותך לבוא.‬
‫היאקוזה המזדיינת הכריחה אותי!‬
‫אף אחד לא מכריח אותך להישאר.‬
‫נכון, אתה צודק.‬
‫אם אתה מספיק בריא כדי לצאת מהמיטה, ‬
‫אני עוצר אותך רשמית.‬
‫אתה עוצר אותי רשמית?‬
‫כן.‬
‫אתה לא שוטר כאן.‬
‫אתה לא יכול לעצור אף אחד.‬
‫לא? אראה לך שכן.‬
‫באת עד לכאן‬
‫ולא ידעת בכלל...‬
‫מה תעשה אם תתפוס אותי.‬
‫לא...‬
‫אתה אמור לעשות שיחת טלפון.‬
‫זה מה שאתה אמור לעשות.‬
‫לפוקוהארה או לפקד שלך.‬
‫להגיד להם שתפסת אותי.‬
‫אחרי 24 שעות, ‬
‫מטוס פרטי מחכה על מסלול המראה כלשהו, ‬
‫ובו שניים מאנשיו של פוקוהארה.‬
‫אתה מעביר אותי להם...‬
‫והם מנופפים לשלום.‬
‫כי במטוס הזה‬
‫אין מושב שבילך.‬
‫שתי טיסות לאחר מכן...‬
‫אולי שיט בסירה, לא יודע...‬
‫אבל אחרי יום או יומיים, אני חוזר ליפן‬
‫ופוגשת אותי ועדה של היאקוזה.‬
‫שעה אחרי שאני מגיע הביתה, ‬
‫אני בהאנגר כלשהו...‬
‫חוטף מכות.‬
‫הם בטח שוברים לי כמה עצמות, ‬
‫אולי סודקים לי את ארובת העין.‬
‫זמן קצר לאחר מכן מצעידים אותי‬ ‫מול ראש כל משפחות היאקוזה.‬
‫פוקוהארה מעביר אותי לשין אנדו‬
‫ואומר לו לנקום את רצח אחיינו.‬
‫אנדו משסף את גרוני, ‬
‫למרות העובדה...‬
‫שהוא היה מעורב בכל זה.‬
‫את הגופה שלי משליכים לטוחן אשפה...‬
‫וכולם הולכים הביתה.‬
‫נחתם הסכם שלום, המלחמה נגמרת.‬
‫המשימה הושלמה.‬
‫לעת עתה.‬
‫זה מה שקורה.‬
‫אתה לא אידיוט, אתה יודע את זה.‬
‫זה בן?‬
‫או בת?‬
‫אתה לא רואה?‬
‫זה תינוק, הם נראים אותו דבר.‬
‫זה האחיין שלך...‬
‫סורה.‬
‫איפה הוא?‬
‫בבית המסתור של פוקוהארה, ‬ ‫עם אמו אקו.‬
‫הבן שלך הוא הנכד של פוקוהארה?‬
‫הוא לקח לי אותו, ‬
‫לכן החלטתי לקחת לו הכול.‬
‫גם שין אנדו היה מעורב בזה.‬
‫הוא היה צריך סיבה מספיק טובה‬ ‫כדי להפר את השקט.‬
‫הוא נתן לך את ברכתו...‬
‫להרוג את סאבורו.‬
‫אף אחד לא יוצא מזה בצורה אלגנטית, אה?‬
‫למה לא התקשרת אליי?‬
‫יכולתי לעזור לך.‬
‫הדוד יוטו!‬
‫אתה ער.‬
‫טאקי, ‬
‫אני מתנצל על המצב שהייתי בו כשמצאת אותי.‬
‫הבהלת אותי.‬
‫הצלת אותי.‬
‫טאקי.‬
‫יש לי חדשות עצובות מטוקיו.‬
‫סליחה, אני צריך...‬
‫טאקי, שבי.‬
‫פקד.‬ ‫-מורי.‬
‫פספסתי שיחה ממך.‬
‫יש עדכון?‬
‫לא, שום דבר חדש.‬
‫שמעתי שהייתה תקרית בלונדון.‬
‫חששתי שהיית מעורב בה.‬
‫לא הייתי.‬
‫איזו הקלה.‬
‫אבל אתה עדיין לא קרוב למציאת אחיך?‬
‫הבלש מורי?‬
‫לא.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני לא קרוב למציאתו.‬
‫כמה חבל.‬
‫אתה זוכר מה מונח על הכף?‬
‫כן, המפקד.‬
‫נדבר בקרוב.‬
‫- משטרה -‬
‫לא הייתי בטוחה שתהיה כאן.‬
‫חששתי שתלך.‬
‫אני עדיין כאן.‬
‫יופי.‬
‫תהיתי אם תתקשר אליי.‬
‫היי, ריי.‬
‫אני יכולה עכשיו‬ ‫לפרק את המקדש שבנו לך בסלון?‬
‫כי אתה לא באמת מת?‬
‫אין בעיה מצדי.‬
‫אני משתתפת בצערך על אביך.‬
‫תודה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא.‬
‫אני צריך את עזרתך במשהו.‬
‫במה?‬
‫במשימת חילוץ.‬
‫את מי מחלצים?‬
‫את...‬
‫האחיין שלך.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬